Historien ender altid på samme måde.
Peter Pan råber: "Farvel, Wendy."
Og så råber Wendy tilbage til ham:
Jeg vil altid tro på dig, Peter Pan.
Og Wendy bevarede sin tro. Altid.
Selv da hun lagde barndommen bag sig
og blev voksen og selv fik børn.
Der er den, Jane.
Anden stjerne til højre og lige frem til daggry.
Ønskeøen.
Peter Pan i
Tilbage Til Ønskeøen
Vores historie begynder i en svær tid.
England er truet af krig,
og mange mænd må forlade deres familier for at forsvare fædrelandet.
Jeg er hjemme igen inden længe. Det lover jeg.
Så, så, hvad er nu det?
Kan jeg ikke tage med dig?
Du må blive her og passe på din mor og Danny.
Kan du gøre det for mig?
Godt, fars store pige.
- Vær forsigtig, Edward. - Pas nu godt på hinanden, ikke?
Farvel, far. Jeg elsker dig.
- Jeg elsker jer. - Så kører vi.
Krigen kom til at vare meget længere, end nogen havde forestillet sig.
Bomber faldt fra himlen og raserede selve hjertet af London.
- Ikke græde, min dreng. - Klar til afgang.
I et forsøg på at beskytte byens børn havde regeringen besluttet,
at de alle skulle sendes i sikkerhed ude på landet.
- Farvel. - Farvel.
- Jeg elsker dig. - Mor elsker dig.
I tider som disse
er det ikke underligt at nogle forkaster barnlige ting,
som Peter Pan og Ønskeøen.
Hvad er det, Nana-to?
Vi har ikke tid, din fjollede hund.
Vi skal hjem og give den her til Danny.
Åh, nej. Kom, Nana-to.
Mor, hvor er Jane?
Du skal ikke være bange, Danny. Hun er her snart.
Okay, skat, så går vi.
Ned i beskyttelsesrummet.
Bemand de projektører, sergent.
Hvad er det, tøs?
Du godeste.
Nana-to, vi er ikke i sikkerhed. Vi er nødt til at gå derud igen.
Hør, hvem bestemmer her?
Nu er du fjollet. Det gør jeg!
Nå, kom nu!
Mor, jeg er bange.
Jeg kan ikke lide flyverne og bomberne.
Er det det, det er?
Lige et øjeblik lød det som kanoner...
...på et piratskib.
Orv, ja.
Det er Kaptajn Klo.
Jeg kan høre ham. Han kommer.
- Jane. - Jane.
Åh, Jane. Hvor har du været? Hvorfor gik du ikke...
- Mor, jeg har det fint! - Jane, du slap forbi piraterne!
- Daniel, pas på. - Hvad er det?
Hey, den er til mig, er den ikke? Lad mig se!
Tillykke med dagen, Daniel.
Sokker. To af dem.
Jane, skat. Hvor er det praktisk af dig.
Jeg købte dem ekstra store, så han kan vokse i dem.
Se, Danny. Pan og Klo, se.
- "Pokker ta' dig, Peter Pan." - Åh, mor.
Jeg vil høre en Peter Pan-historie.
- Nana-to. - Udmærket.
Hvad med den om dengang Peter og Drengene
kaprede Klos skib lige for øjnene af ham?
- Det er en god en. - Det var en mørk og tåget aften,
og Klo troede endnu engang, han havde fundet Peters skjulested.
Klo og hans blodtørstige mænd gik i land
og efterlod Jolly Roger ubevogtet.
Og da var det, Peter Pan dukkede op.
Han og Drengene sneg sig om bord, og der fandt de den:
Klos eventyrlige skat!
Peter bad Drengene gemme den,
så Klo måtte fange dem for at få den tilbage.
Det hele var én stor leg for Peter.
Og så pludselig dukkede han frem af den tætte tåge,
den onde Kaptajn Klo!
Snart var en vild og drabelig fægteduel i gang.
- Giv op, dreng! - Aldrig!
Og i samme øjeblik blev skibet indhyllet i en glitrende magi.
Klokkeblomst!
Ja! Og Jolly Roger løftede sig op i luften,
mens Peter og Drengene slap væk med skatten.
Det er ikke sidste gang, du ser mig, Peter Pan.
Jeg skal nok få min hævn, om det så er det sidste, jeg gør!
Kan du se det, Danny?
Klo vil aldrig vinde, så længe der er tro, håb og alfestøv.
Sludder og vrøvl!
Farvel, din gamle klaptorsk!
Åh, min notesbog.
- Daniel. - Kom nu, Jane.
Vi besejrer gamle Kaptajn Klo sammen.
Daniel, nej! Jeg har ikke tid til alt det pjat.
Det plejede du. Du ville blive den første Pige-Dreng på Ønskeøen.
Ja, men det er lang tid siden.
Ja, dengang du var sjov.
Ærlig talt, mor.
Hvorfor fylder du hans hoved med alle de dumme historier?
Men de er ikke dumme, Jane. De er...
Tag lige Danny, vil du?
Gå bare, jeg kommer om lidt.
- Ja? - Evakueringen, frue.
Deres børn er tildelt plads på morgentoget.
Allerede? Men jeg har slet ikke fortalt dem det.
Jo før, des bedre, hvis De spørger mig. Godnat, frue.
Ja, godnat
Jane, skat?
Vil du love mig en ting?
Lov mig, at du vil passe på Danny, uanset hvad der sker.
Hvad?
Du og din bror er nødt til at rejse væk et stykke tid.
Rejse væk? Jamen, hvorhen?
Alle børn bliver evakueret og sendt ud på landet.
Der er alt for farligt her.
Men I er sikkerhed derude, begge to.
- Jeg gør det ikke. Jeg bliver her. - Det er en ordre, de har udstedt.
Alle børn skal af sted.
Men far sagde jo, at jeg skulle...
Jeg ved det godt. Men du kan tage dig af Danny.
Fortælle ham Peter Pan-historier.
Han har brug for dem, Jane, og det har du også.
Ikke, skat? Lov mig det.
Nej! Det vil jeg ikke love!
Åh, Jane. Vi er snart sammen igen.
- Du må bevare troen. - Tro? Håb? Alfestøv?
Mor, det er bare ord fra dine historier, de betyder ingenting.
Jo, de gør.
Peter Pan siger, de får en til at flyve.
Daniel, det er slut med de historier!
Se! Der er krig.
Peter Pan findes ikke, og mennesker kan ikke flyve.
Jo, de kan så!
- Vær nu ikke sådan et pattebarn! - Jane!
Det er bare en gang barnligt sludder!
Du lyver!
Jane! Hvor kunne du nænne det over for din bror?
Du synes selv, du er meget voksen, men du har en hel del at lære.
- Derovre på den side. - Hold vandtrykket oppe.
Der har vi den!
Det var bedre. Den er blusset lidt op derovre.
Jeg har set det!
Peter Pan.
Alfestøv.
Barnligt sludder.
Goddag, Wendy.
Om forladelse, frøken.
Pokkers! Bring hende ned!
Hurtigt, Smisk!
Så, så, rolig nu, fald ned.
Kast los, I skabede hunde!
Let anker!
Jeg skal nok få hævn, Pan, om det så bliver det sidste jeg gør.
Jeg har en lille overraskelse til dig, Peter Pan.
Stryg storsejlet!
Gør klar til at kaste anker!
Det er simpelthen perfekt!
Ja, hr. Smisk, med Wendy som lokkemad
vil vi styre Peter Pan lukt i døden!
Væk bæstet, hr. Smisk!
Javel, hr. Kaptajn, med det vons!
Smisk!
Ud med maddingen!
Mærk dig mine ord, Smisk.
Den nedrige knægt er snart blot et hak i mit skæfte.
- Kun i dine drømme, Klo. - Pan.
Jeg vidste ikke, en klaptorsk kunne tale.
Gjorde du, Klokkeblomst?
Skyd ham!
Tag nu godt sigte, Kaptajn.
Kom nu! Det må I da kunne gøre bedre, drenge!
Tre kiks, så er du ude!
Kom herned, dreng. Jeg har en lille ting til dig.
En gave? Til mig? Det er da alt for galt.
Kald det et symbol på min hengivenhed.
Ser du, det er en af dine gamle venner.
Hvem?
- Wendy. - Wendy?
Lad hende gå, Klo. Din sorthjertede slyngel.
Vil du have hende? Så kom og tag hende!
Jeg gjorde det! Jeg gjorde det!
Åh, jeg kan ikke fatte det, jeg er fri!
Fri for Peter Pan for evigt!
Hr. Smisk? Hvem er den mest frække, flotte og fænomenale fribytter,
som nogensinde har besejlet det salte blå?
Sortskæg?
Drenge?
Klo! Klo! Klo!
Takker, takker, jeg var god, var jeg ikke?
- Har du savnet mig, Kaptajn? - Hvordan slap du fra det bæst?
Hjælp... mig!
Så, så, hold dig væk! Nej! Nej, nej, nej!
Nej, nej! Nej!
Smisk!
Åh, Smisk!
Hold ud, Kaptajn.
Jeg er på vej.
Smisk!
Hr. Smisk? Er De rar at ordne planken?
Så jeg kan sende Dem ud af den!
Ave, aye, Kaptajn.
Tag det roligt, Wendy.
Du skulle have set Klos fjæs, da jeg...
Peter Pan?
Du er i hvert fald ikke Wendy!
Klokkeblomst?
Nu er jeg med, jeg drømmer.
I er ikke virkelige.
Pas på!
Pan, din nederdrægtige lømmel!
Kom tilbage og kæmp som en mand!
Kom og tag mig, din gamle klaptorsk!
Kom så, vi må se at flyve væk herfra.
Vent! Hvad er det, du laver?
Hvis du ikke er Wendy, hvem er du så?
Jeg er hendes datter, Jane!
Hvis du er Wendys datter, så vil du elske det her!
Hey, det er alle tiders. Du kan blive her for evigt.
Hjælp!
- Hun gjorde det med vilje. - Hun er bare jaloux.
Det bliver alle piger, når jeg er i nærheden.
Virkelig? Det må være rart for dig.
Det var sjovt, hva'? Drenge. Træd an!
Pas på du ikke falder ned!
Mønstring!
- Fuppe. - Kanin.
Tvillingerne.
- Bulder. - Og det er Stinke.
Drenge, det er Jane.
Hun vil blive hos os og være vores nye mor
- og fortælle os historier. - Hvad mener du med...?
- Historier! - Fortæl os en historie, Jane!
Jeg er bange for, jeg ikke er ret god til at fortælle historier.
Det er okay.
Vi er ikke ret gode til at lytte til historier.
Jeg har det! Lad os lege en leg i stedet for.
Find koglen! Find koglen!
Nej, noget andet.
Lad os lege Slut-med-at-slå-Bulder-i-hovedet-leg.
- Hvad siger I til en skattejagt? - God idé.
- Ja, skattejagt! - Jeg har gemt den rigtig godt.
- I finder den aldrig, drenge. - Jo, vi gør.
- Diamanter og rubiner! - Skattejagt!
- Diamanter... - Ja, kom nu!
- Lad os gå ud og finde skatten! - Nej!
Nej, nej, nej og nej!
Du minder mig om en jeg kender.
Jeg er nødt til at tage hjem.
Hvad er der i vejen med hende?
Jeg ved det ikke. Hun opfører sig næsten som en...
...voksen.
Jeg må se at komme væk herfra.
- Smisk! - Kommer nu, Kaptajn!
Åh, min ryg!
Så, så, så, Kaptajn.
En gang massage er lige, hvad De trænger til.
Nu glemmer De bare alt om den dumme Peter Pan.
Måske har De ret.
Det hører fortiden til, siger jeg, det hører fortiden til.
Ah, fortiden...
Som da han stjal Deres skat.
- Min skat? - Og lo Dem op i ansigtet.
Lo mig op i ansigtet.
Eller i dag, for eksempel, da han fik det søuhyre
til at trække bukserne af Dem.
Og så for øjnene af besætningen.
For øjnene af besætningen!
Vi er nødt til at finde ham.
Fængende rytme.
Smisk? Hør lige!
For pokker!
Nu var jeg endelig sluppet af med den infame krokodille,
- og så dette. - Så, så.
Han er bare en legesyg, lille søstjerne, såmænd.
Jeg sværger, Smisk, det her ender med at drive mig i dårekisten.
Jeg afskyr blæksprutter.
Tak, du.
Smisk! Frels mig!
Åh, din store bølle. Væk med sig.
Nu går du. Smut! Smut!
Og tag dine arme med dig. Du skulle skamme dig, ja, du skulle.
I det mindste var krokodillen velopdragen.
Pokker tage den rådne knægt!
Det er hans skyld, det her.
Hr. Smisk, kald mændene sammen.
Vi går i land og finder Peter Pan.
Klokke, hvad er det hun laver?
Det ser ud til, hun rejser.
Halvt dusin bananer, tjek.
Ti kokosnødder, tjek.
- To årer... - Hey, Jane.
Hvordan kan det være, du så gerne vil hjem?
- Jeg må hjem til min familie. - Hvorfor?
Jo, det... Jeg har ikke lyst til at snakke om det.
Hvorfor ikke?
- Vi kom op at skændes. - Hvorfor?
Jeg sagde til min lillebror, at du ikke fandtes.
Hvad? Hvorfor?
Jamen... det ved jeg ikke.
Men jeg må se at komme hjem og gøre det godt igen.
- Hvorfor? - Fordi! Derfor!
Ved du hvad? Du kan ikke komme hjem på den måde.
Jeg er nødt til at prøve.
Nå, men...
...farvel.
Det var rart at møde dig, Peter Pan.
Pligten kalder.
Åh, altså. Åh, nej.
Er du okay?
Jeg vil bare gerne hjem.
Ved du hvad? Den eneste måde at komme væk på er at flyve.
Kom nu, jeg lærer dig det.
Kom nu i sving, I uduelige hunde!
- Find den orm til Peter Pan. - Åh, jøsses.
Har vi ikke gennemsøgt den ø mindst tusind gange før?
Undskyld, hvad sagde De, hr. Smisk?
Jeg sagde, at... lede efter Pan...
...sætter gang i humøret.
Der bliver ingen hvile, før vi har den dreng i lænker.
- Hey, sejt. - Rolig, Bulder.
Åh, nej, Peter, jeg tror altså ikke det her...
Det her er latterligt. Jeg kan ikke flyve!
Nej, selvfølgelig ikke. Men jeg kan!
Jeg er nok bare klogere end dig.
Det tvivler jeg stærkt på.
- Modigere. - Ja.
- Stærkere. - Orv, ja, det er det.
Så må det være mit smukke ydre.
Eller måske er du bare opblæst.
Hør, alle kan lære at flyve.
Klokke?
Ja, det eneste det kræver er tro.
Håb.
Og en ting til...
- Alfestøv? - Nemlig.
Okay, Klokke. Giv hende en omgang.
Klokke.
Orv, Klokke. Hvis hun ikke kan flyve hjem,
så er hun nok nødt til at flytte ind hos os.
Det er nok.
Klumpfisk. Hvad er det?
- Okay, Jane. - Det gør du bare ikke.
Er du parat?
- Jeg har hende! - Jeg har hende!
Jeg synes, I sagde, I havde hende.
Hvordan skal jeg nogensinde komme hjem?
Pigen kan ikke flyve, men hun vil gerne hjem.
Smisk, er De klar over, hvad det betyder?
- At vi får en mild vinter? - Nej, dit ærkekvaj.
Vi får både min skat og drengen.
- Hey, hvad er det? - Giv mig den.
Det er min liste!
Ting jeg skal gøre, steder jeg skal hen, vigtige ting!
Det er ikke spor sjovt.
- Så er det klart, du ikke kan flyve. - Giv mig den, Peter.
Fuppe, grib!
Jane må ikke få den!
- Jeg har den! - Uvorne unger!
- Kom nu, herover! - I ødelægger den!
Kom nu! Hvorfor kaster I aldrig til mig?
Nej, stop nu, det er ikke spor morsomt!
Jeg har den!
Det hele er bare en leg for jer, er det ikke?
Men jeg er træt af at lege.
Jane, vi ville ikke gøre dig vred.
Årh, hold op! Vel ville I så!
I er bare en bande fjollede, latterlige pattebørn!
Nej, lad mig så være!
Jeg tror ikke på noget af det her!
Og i særdeleshed tror jeg ikke på alfer!
Farvel!
Farvel? Og bliv væk, tak!
Peter?
Jeg tror, der er noget galt med Klokkeblomst.
Du må blive her og passe på din mor og Danny.
Kan du gøre det for mig?
Godt, fars store pige.
Jeg elsker dig.
Der er rimelig slemt.
Rimelig slemt? Rimelig?
Det er håbløst!
Stakkels, lille Klokkeblomst!
Hey. Sæt lige en prop i!
- Hvad? - Hvad sagde hun, Peter?
Hvis vi ikke får Jane til at tro på alfer, så vil Klokkes lys brænde ud.
Så må vi jo bare gå ud og overbevise hende.
Hey, vent nu lige.
Man kan ikke bare tvinge folk til at tro på alfer.
- Men vi tror på dem. - Ja, det er ikke svært for os.
Jeg har det! Vi må gøre Jane til en af os!
- Men hun er en pige. - I vil hjælpe Klokkeblomst, ikke?
Vi er nødt til at gøre det.
Bare rolig, Klokke. Vi redder dig.
- Bliv hvor du er! - Ja, kom, gør det bare.
Spid mig blot, du ville gøre mig en tjeneste.
Okay, jeg giver op.
Hvad er dit problem?
Det eneste jeg ønsker er at komme væk fra dette frygtelige sted
og hjem til min kære, lille moder.
Men djævlen ta' det! Peter stjal min skat, og mine mænd
ville lave mytteri, hvis jeg så meget som tænkte på at rejse uden den.
Og derfor sidder jeg her,
strandet på dette absurde sted.
Mine "kilder" fortæller mig,
at du gerne vil hjem også?
Så taler de sandt.
- Ja, så er vi vel i samme båd. - I samme båd?
- Jeg har det! - Hvad har du?
Jeg lader dig sejle med hjem på mit skib,
og så hjælper du mig med at få min skat tilbage.
Kan du ikke se det? Den skat er intet værd for Peter.
Han er ikke fornuftig, som du og jeg.
Han er kun en dreng, som aldrig vil blive voksen.
Det siger du ikke.
Og egentlig har du vel ikke andet valg.
Du kan jo ikke bare flyve hjem.
Det er vel rigtig nok,
hvis den altså retmæssigt er din.
- Hvis Peter ikke kan bruge den... - Glimrende. Glimrende.
Vent. Du må sværge ikke at skade Peter.
Mig? Skulle jeg skade Peter Pan? Det kunne ikke falde mig ind.
Det er bare en leg, ser du.
Jeg vil ikke skade ham, du har mit ord.
"Jeg, Kaptajn James Klo, sværger hermed
ikke at krumme et eneste hår på Peter Pans hoved."
Se selv. Sort på hvidt, ubrydeligt.
Lad lyset brænde, moder, din lille dreng kommer hjem.
Godt, når du har lokaliseret skatten,
så giver du bare et lille fløjt.
Du gør det eneste rigtige, mit barn.
Kun jeg kan få dig hjem herfra.
Jane!
Jane, kom nu tilbage.
- Jane! - Jane!
Jane!
- Jane! - Jane!
Peter!
Peter Pan!
- Der er du! - Der er du!
Jeg har ledt alle vegne efter...
- Jeg... - Nej, nej, nej.
- Dig. - Dig.
Jeg er så ked, vi ødelagde din bog. Vi vil gerne gøre det godt igen.
Vi vil have, du skal føle, at du er en af os.
Vi vil gøre hvad som helst for dig.
Virkelig.
Hvad som helst?
Hvad som helst overhovedet. Du siger bare til.
Ja, skulle vi så ikke lege en leg?
F.eks. skattejagt!
Skattejagt? Det er en god idé.
Du er nødt til at tænke som en af drengene.
Og more dig som en af drengene.
Sig, hvad jeg skal gøre.
- Ja, for at blive en af os... - Ja?
- Er der nogle ting, man skal vide. - Hvad da?
Der er skatten!
Jeg har fund...
Godt, når du har fundet skatten, så giver du bare et lille fløjt.
Hey, Jane, du klarede det!
Drenge, Jane har fundet skatten i Dødningegrotten!
Skatten!
Giv agt! Træd an!
I erkendelse af din ufattelige evne til at finde skjulte skatte,
kårer jeg hermed dig, Jane, til Dreng.
Jeg mener: til Pige-Dreng.
Mig?
Den allerførste Pige-Dreng?
Hvad er der i vejen? Vil du ikke være det?
Åh, jo. Det vil jeg meget gerne, Peter.
Et stort hurra for Jane!
Nej, vent! Nej!
Skatten er vores!
- Hey! - Slip mig så!
Bered dig på at møde din skaber, Peter Pan!
- Lad ham være. - Beklager, det kan jeg ikke.
Og mange tak, lille frøken. Jeg kunne ikke have gjort det uden dig.
- Jane? - Jeg ville ikke...
Åh, nej, der kom jeg da vist til at fortale mig.
Nej, vent!
Du sagde, ingen ville komme til skade. Du gav mig dit ord.
Og Kaptajn Klo er en mand, der holder ord.
Jeg lovede, jeg ikke ville krumme et eneste hår på hans hoved.
Og dette er det eneste, jeg ikke vil krumme.
Det må du få.
Resten af ham er mit!
Det passer ikke, Peter. Jeg gik ikke med til det her.
Du er en forræder, Jane. Du løj for mig!
Og fordi du ikke tror på alfer, er Klokkes lys ved at brænde ud.
Klokkeblomst?
Nej. Peter, jeg...
Jeg redder dig, Peter! Det lover jeg!
Min kære, ingen kan redde ham nu!
Klokkeblomst!
Klokke! Klokke!
Klokkeblomst.
Det er sandt.
Åh, nej.
Det er min skyld alt sammen.
Jeg er så ked af det.
Klokkeblomst?
Åh, det er vidunderligt!
Vent bare, til Peter...
Åh, ja. Peter.
- Ja, kølhal knægten! - Han er færdig nu!
Se, han ligner en fastelavnstønde!
Se ham lige, Smisk, han er jo kun et barn.
Og jeg afskyr børn.
Skær ham ned.
Nogen sidste ord, dreng?
- Ja, lad Drengene gå. - Jeg vil lade dem gå lige efter dig,
en efter en, vil jeg lade dem gå planken ud!
Vær tapre, drenge. Lad dem ikke se jer græde.
Bed din sidste bøn, Peter Pan.
Stop en halv, din gamle klaptorsk. Ellers får du med mig at bestille.
Jane?
Du fredsens! Flygt! Flygt for livet! Det er...
...en lille pige.
Klokkeblomst! Du er i live!
Åh, og se, Kaptajn, der er også en alf.
Stå dig ikke bare der, I tåber.
Fang den pige!
Nedlæg de abekatte!
Smisk!
Jeg har hende, Kaptajn.
Åh, pas på hovedet.
Nu har jeg dig...
Kom her! Min! Min! Stor, funklende!
Min...
Få hende væk!
Kaptajn?
Jeg er ved at være temmelig træt af dine barnelege.
Jane, pas på.
Giv op, tøs.
Aldrig!
Du må indse det, Klo. Du vil aldrig vinde.
Ikke så længe der er tro, håb
og alfestøv.
Storm og havgus!
Det er ufatteligt!
Ren barneleg.
Fanget!
Det ser ud til, jeg har jer i min hule klo nu.
Spillet er ude, Klo. Jeg vandt!
Hey, Kaptajn. Du glemte dit anker.
Alle mand fra borde!
Hjælp mig dog!
Du kender reglerne, Klo.
En god kaptajn går altid ned med sit skib.
Jeg vil ikke være en god kaptajn!
Se!
Smisk!
Klo er en klaptorsk, en klaptorsk, en klaptorsk.
Hurra!
Længe leve Jane.
Ønskeøens eneste Pige-Dreng.
Tak, drenge.
Godt gået!
Hvad er der galt, Peter?
Du kan flyve nu. Du kan komme hjem.
- Jeg kan komme hjem. - Men...
- Men...
Men...
- Vi vil savne dig. - Ja, meget.
Og jeg vil savne jer. Jer alle sammen.
Men der er en derhjemme der har brug for mig.
Og desuden, nu har jeg nogle dejlige historier at fortælle ham.
Og de vil alle sammen handle om Peter Pan og alle jer drenge.
- Ja! - Stærkt!
Hey, i så fald...
Mademoiselle, det skal være mig en fornøjelse
at eskortere Dem hjem til London.
Fornøjelsen er helt på min side, gode herre.
Nå, der er lang vej hjem.
Giv mig et ordentligt pulver, Klokke.
Hold da op!
- Mor. Mor! - Lille skat, hvad er der galt?
- Mor! - Hvad er det?
Åh, du har ret. Han er helt ufattelig.
- Hvem, skat? - Åh, mor, jeg er så ked af det.
Hvis jeg bare havde lyttet til dig.
Jeg havde en ond drøm.
Havde du det? Var det Klo igen?
Har de dumme pirater nu været på spil igen?
Hvad laver du?
Jeg ved godt, hvordan man klarer den gamle klaptorsk.
- Vi kan gøre det sammen, Danny. - Kan vi?
- Os to sammen. - Virkelig?
Jeg har set ham rigtigt. Kaptajn Klo kidnappede mig.
Proppede mig ned i en gammel, beskidt sæk, gjorde han.
Han tog mig med til Ønskeøen og ville kaste mig for en kæmpeblæksprutte.
Og det vrimlede med pirater.
Og Klokkeblomst var bare så smuk.
- Så du Klokkeblomst? - Men hendes lys var nær brændt ud.
Ser du, man må være forsigtig med, hvad man siger til en alf.
Wendy?
Goddag, Peter.
- Du er forandret. - Ikke rigtig.
Ikke indeni.
Goddag, Klokkeblomst.
Åh, Klokke.
Madame.
Farvel, Wendy.
Farvel, Peter.
Wow, se ham lige! Det er Peter Pan!
Jeg vil altid tro på dig, Peter Pan.
- Værsgo, den herre. - Tak, min ven, det var pænt af dig.
Far?
- Far! - Edward!
Far er kommet hjem!
Kom så, Klokke. Lad os tage hjem.
WALT DISNEY PICTURES TAKKER
BØRNEHOSPITALET GREAT ORMOND STREET I LONDON
TIL HVEM SIR JAMES BARRIE
OVERDROG SIN COPYRIGHT TIL PETER PAN I 1929.